Oberst Montgomery her er Deres brigadechef.
- Det er mig en ære. - Oberst Montgomery er fra Kansas.
Slaveregimentet var hans idé.
Troede De ikke, der var andre farvede?
- Jo, det gjorde jeg faktisk. - De klarer sig nok.
- Har de været i ilden? - Nej, sir.
Vi tager til Georgias kyst i morgen og kunne godt bruge lidt assistance.
Hvis De da ellers mener, Deres mænd kan klare det.
- Det kan de bestemt, sir. - Fremragende.
- Fortsat god aften. - Tillad mig at aflægge rapport.
Soldaterne har fået mad og er gået til køjs.
Meddel kompagni A, at vi skal i kamp i morgen.
Javel.
Deres mænd marcherer flot, oberst.
De har trænet dem overraskende godt.
Vi havde slaver i Kentucky, så det falder mig naturligt.
- De er fra Boston, ikke sandt? - Jo.
Det er umuligt at forestille sig slaver i Boston.
Her er ingen oprørere. Kun et par kvindfolk.
Hørte I det, drenge? Så rydder vi byen!
- Hvad er det, De gør? - Jeg befrier byen.
- Må jeg skyde nu, oberst? - Ja, hvorfor ikke? Værsgo.
Skyd på damen!
Vi er ikke separatister.
- Manden er civilist! - Han er separatist.
Se på dem! Tror De virkelig, at de bliver sendt i kamp?
Gør De?
Vorherre bevares! De ter sig som små abeunger, og de skal styres.
Forstår De, hvad jeg mener? Børn.
Hold dig fra den hvide kvinde.
Det havde ikke været nødvendigt, hvis kvinden ikke var begyndt.
Separatisterne skal føle Guds hånd. Ligesom jøderne i gamle dage.
Nu er jeg nødt til at brænde byen ned.
Niggersoldater...!
- Få Deres mænd til at tænde fakler. - Ikke tale om.
Det er en ordre! Vil De anklages for lydighedsnægtelse?
Ordren er uetisk. Jeg behøver ikke adlyde den.
Forklar det for krigsretten, når jeg har fået kommandoen over Deres mænd.
Første gruppe, anden deling.
Træd af og tænd fakler. Byen skal brændes ned.
Hvad glor du på? Tror du, du er bedre end mig?
Du er ikke en skid!
Kære far, jeg har brug for din hjælp.
Nu står det klart, at vi kun skal bruges til fysisk arbejde.
Moralen er lav. Mændenes gode humør formørkes af lediggangen.
Hvorfor eksercere, når de aldrig får lov at bevise deres duelighed?
Jeg har skrevet til guvernør AndreW og statsmændene i Washington -
- men jeg er bange for, at kun et brev fra dig til Lincoln kan hjælpe.
Jeg kan ikke se nogen anden udvej.
Jeg håber, I ligesom jeg beder til, at alt ikke har været forgæves.
Vi går vist den forkerte vej.
Kom så, drenge.
En dag sætter de 54. ind, og så er jeres kvaler overstået.
Op med humøret!
- Hvad sagde du, knægt? - Knægt?
- Hold mund, Trip. - Pas dig selv, Snowflake!
Nu skal jeg sige dig noget.
For mig at se ender den her krig hurtigere -
- hvis I vender om og går tilbage og lader os gå op, hvor de kæmper.
- Folk mister livet deroppe. - Kun oprørere, hvis 54. var med.
Rør, Trip!
- Fortsæt I bare. - En nigger med striber!
Det er som en tyr med yver!
Jeg rangerer højere end dig, korporal. Adlyd min ordre.
Få mig til det.
- Hvad fanden foregår der her? - Giv agt!
- Dit navn? Jeg indberetter dig! - Det er ikke nødvendigt.
- Hvad siger De, sergent? - Det var bare et soldaterskænderi.
I fortsætter fremad. Ud af vagten!
Arbejdet kalder!
- Vi skal nok ses igen. - Grav I nu bare en latrine.
Jeg har vagten. Lån mig dit spejl.
Knap kraven.
Ind med maven.
Sug de store, sorte læber ind. Bleg huden og gør næsen mindre.
Sikke noget vrøvl.
- Hvor skal du hen? - Lad mig komme forbi.
Skal jeg lade dig komme forbi?
Nu skal jeg sige dig noget.
Du kan marchere, tale og synge som en hvid mand.
Du kan endda gå i hans tøj, men for ham vil du altid være -
- en grim abe i en blå uniform.
Det er ikke sagen, hvad?
Hvad skal vi gøre ved det? vil du slås?
Hvad vil du gøre ved det?
Du vil slås med mig, ikke?
Kom så, nigger.
- Slip mig, gamle graver. - Hader du hele verden?
- Slip mig, nigger! - Der er ingen niggere her!
De hvide giver dig et par striber, og pludselig bjæffer du ordrer!
Du er kun de hvides hund!
Hvad er du?
Så fuld af had, at du vil slås med alle, fordi du fik pisk og blev jaget.
Det er hverken at leve eller dø.
Det har de hvide snart gjort i tre år. Tusindvis af dem.
De dør for din skyld, fjols! Jeg har gravet deres grave.
Mens jeg gravede, tænkte jeg på, hvornår det blev vores tur.
Inden længe skal vi gøre vores og slås som mænd. Mænd!
Pas på med, hvem du kalder nigger. Den eneste nigger her er dig.
En rapkæftet sumprotte af en nigger! Og du bliver måske aldrig andet.
Fortsæt, hvor I slap.
Shaw.
Sid ned.
Hvad kan jeg hjælpe Dem med?
De kan sende mit regiment i kamp.
Desværre, oberst. Det er for vigtigt for min mission her.
Må jeg sætte mig?
Jeg har skrevet et brev til min far -
- hvori jeg bad ham lægge pres på guvernør Andrew og præsident Lincoln.
Skal jeg vente?
Oberst Montgomery, kom med askebægeret.
For vigtigt for Deres mission... Deres skovbrug? Deres hærgen?
Jeg har studeret Deres mission.
34 gårde er blevet brændt ned under Montgomerys krigstogter.
4000 baller bomuld smuglet nordpå. Ingen ved, hvem der fik pengene.
Bortset fra Dem.
Falske rekvisitioner. Forbes har set kopierne.
Ja, og konfiskerede værdigenstande, der er blevet sendt nordpå.
- Skal jeg fortsætte? - Kan De det?
Jeg kan indberette Dem til Krigsministeriet.
Ja, det er en mulighed.
Lad mig sende Deres regiment i kamp.
Det var planen, ikke? vise, hvad de kan.
- Hvornår? - De er virkelig ivrig.
Hvornår?
Jeg skal bare skrive ordren.
Stil jer i en skydelinie!
Sæt en skydelinie her!
Første række på knæ!
Læg an!
Tag sigte!
Fyr!
Indstil ilden!
Nu kommer de!
Lad!
Læg an.
Tag sigte.
Fyr!
Fyr, når I er klar!
Angrib!
Send skytter af sted, kaptajn.
- Davs, oberst. - Det gør ondt, ikke?
Jeg misunder dig. Du sidder snart foran kaminen i Boston og læser.
- Med en kop rigtig kaffe. - Jeg tager ikke hjem.
Du er såret, Thomas. Du er nødt til at tage hjem.
Lov mig, du ikke sender mig hjem.
Lov det!
Så siger vi det...
- Oberst Shaw! - Hvad foregår der?
Lee blev slået tilbage i Pennsylvania, i Gettysburg.
Grant har indtaget Vicksburg. Og det hele på den 4. juli!
Det ser ud til, det er slut før jul.
- Hvordan klarede de sig? - Fremragende.
- Led De nogen tab? - 42.
Lad høre, så telegraferer jeg det.
Men det når nok ikke i avisen. vi snakkes ved senere.
Rør.
Du hedder Trip, ikke?
Du kæmpede bravt i går.
Sergent Rawlins foreslog mig at give dig en udmærkelse.
Og jeg synes, du skal bære regimentets fane.
Det er en stor ære.
Hvorfor ikke?
Jeg ville sige noget, men...
Værsgo.
Jeg kæmper ikke krigen... for Dem, sir.
Jaså.
Hvad nytter det?
- Der er ingen, der vinder. - Det kan ikke blive ved.
- Der bliver ingen vinder. - Jo, der gør så.
Hvem?
De kan tage hjem til Deres store hus i Boston.
Men hvad med os? Hvad får vi?
I får ikke noget, hvis vi taber.
- Hvad har du tænkt dig at gøre? - Det ved jeg ikke.
- Det er noget møg. - Ja, det skal jeg love for.
Og vi sidder i det til op over begge ører.
Det ville være rart at slippe for det.
Hvordan gør vi det?
vi slås videre, sir.
Men jeg vil ikke være fanebærer.
Man kan ikke indtage Charleston uden først at indtage havnefortene.
Det første, der skal indtages, ligger der... Fort Wagner.
Wagner har en Columbiad-kanon og tre 32-punds kanoner.
En 42-punds carronade, en 10-tommer morter og 4 haubitsere.
Og en garnison på 1000 mand.
Som I sikkert ved -
- har flåden svækket Fort Wagner ved at beskyde det i 4 dage.
Staben har fastsat tidspunktet for vort angreb.
Vi foretager et frontalt angreb i morgen hen under aften.
Problemet, D'herrer, er indfaldsvejen.
Stranden er så smal -
- at vi kun kan sende et regiment frem ad gangen.
Det første skal opholde oprørerne, indtil forstærkningerne er nået frem.
Tabene i det første regiment kan blive kolossale.
General Strong.
Massachusetts 54. beder om den ære at indlede angrebet på Fort Wagner.
- Oberst Shaw, ikke? - Jo, sir.
- Deres mænd har ikke sovet i 2 dage. - Det er korrekt, sir.
Tror De, de magter det?
Hvile er ikke alt, sir.
Der er karakter.
Og der er viljestyrke.
De skulle have set os i kamp for to dage siden.
Det var noget af et syn.
Vi skal nok blive klar, sir. Hvornår har De brug for os?
I morgen skal vi i kamp.
Herre, lad mig kæmpe med geværet i den ene hånd -
- og Bibelen i den anden.
Og hvis jeg skulle dø af en af fjendens kugler -
- hvad enten det sker til søs eller til lands -
- så ved jeg, at du, almægtige Jesus, står mig bi.
Og jeg nærer ingen frygt. Amen.
Herre, vi står her i aften for at takke dig.
Vi takker dig, Fader, for din nåde og dine velsignelser.
Jeg stak af og forlod alle mine børn og slægtninge som slaver.
Nu beder jeg dig, himmelske Fader, om at velsigne os alle sammen.
Hvis vi farer til himmels i morgen -
- hvis i morgen er vores Dommedag -
- så lad vore familier vide, at vi døde i kamp mod fjenden.
De skal vide, at vi døde, da vi tog kampen op -
- mod vores undertrykkere.
De skal vide, at vi døde i frihedens tjeneste!
Vi beder om denne velsignelse i Jesu Kristi navn. Amen.
Kom så, knægt.
Du skal bare sige, hvad der falder dig ind.
Ud med det.
Jeg er ikke meget for at bede.
Jeg har aldrig haft nogen familie.
Jeg tog livet af min mor.
- Jeg har det underligt. - Kom nu.
Det går fint.
Jeg vil bare...
- I er den eneste familie, jeg har. - Det er helt i orden.
Jeg elsker det 54. regiment.
Det spiller ingen rolle, hvad der sker i morgen. For vi er mænd.
Vi er mænd.
Kompagni, giv agt!
Vi er klar, oberst.
Gør helvede hedt for dem, 54.
- Nyd forestillingen, Pierce. - Jeg sidder på første parket.
vil De gøre mig en tjeneste?
Jeg har nogle breve her. De er private.
Naturligvis, oberst.
Hvis jeg skulle falde...
Så husk, hvad De har set.
I er blevet afløst. Meld jer som bårebærere bag linien.
Nu!
Af sted med dig. vi kommer snart tilbage.
Hvis denne mand skulle falde, hvem overtager så fanen?
Det gør jeg.
På gensyn i fortet, Thomas.
På med bajonetterne.
Gevær på skulder!
Angrib med bajonetterne!
I rask tempo.
Fremad... march!
Sæt tempoet op... march!
Hold tempoet, drenge!
Angrib!
Fremad!
Bliv i geled!
Søg dækning i klitterne!
Kompagniofficerer! vi venter her og rykker frem i ly af mørket.
Ned med jer!
Befal jeres mænd at vente her!
Sergent Rawlins!
Lad det gå videre, at vi rykker frem på min ordre!
Angrib!
Fremad, mænd!
Fremad!
Kom så derop med jer!
Kom så, 54.!
Robert!
Kom så!
Skydelinie!
Fyr!
54. regiment blev mere end halveret under angrebet på Fort Wagner.
De hvide forstærkninger led også store tab, før de trak sig tilbage.
Fortet blev aldrig indtaget.
Rygtet om deres mod spredtes -
- og Kongressen lod sorte soldater uddanne i hele Unionen.
Over 180.000 meldte sig.
Lincoln tillagde de farvede en del af æren for, at krigslykken vendte.